Molim te, Lucy, saslušaj me.
Svjestan sam svojih mana,
nemoj misliti da nisam.
Evo, čak sam i listu sastavio.
Simone.-Mogli bismo je proći
i pokušati srediti stvari...
Molim te, Simone...
Lucy, molim te. Ja sam gubitnik.
Što?-Sebičan sam, mislim samo
na sebe...-Simone, prestani.
Slušaj. Nisi ti kriv. Stvarno.
Bok! -Ako smetam, mogu te
i vani pričekati...-Ne treba.
Upravo smo mislili krenuti.
Vidimo se, Simone.
Daj mi samo pola sata, 45 minuta,
i bit ću...
Slušaj, već kasnimo, zar ne, Laura?
Da.
Mislila sam da je to gotovo,
još od utorka.-l jest. Ali,
tražio je da se vidimo.
Ne znam kako ti to uspijeva.
N E Š T O O A D A M U
Što? -Daš tipu nogu u utorak,
a do petka već novog nađeš.
Nisam Simonu dala nogu.
Oboje smo to odlučili.
Da? Pogledaj unutra. On plače.
Moja vlastita sestra natjera
odraslog čovjeka na plač
u kafiću u Temple Bar-u.
I ja sam se skoro rasplakala.
Ali samo zato
što nisam neka plačljivica,
ne znači da nemam osjećaje.
Simon je budala,
ali je bezopasan, a ti samo...
Toliki muškarci, Lucy,
a ni blizu još nisi iskusila...
...ludilo, oslobađanje prave strasti.
Znam... -Zaveži.
Duhovno, tjelesno iskakanje
iz tračnica u ludom stilu.
Daj, Laura, stvarno.
A što ti radiš? Nisi imala pravu
vezu još od prošle godine.
A posljednji je bio onaj
smiješni bradonja koji je pio anis.
Bernard.
Da, taj .
Sve samo maštanja.
Kad ćeš nešto poduzeti?
Jednog dana.
Znam da hoću. U tome je razlika.
Pa, dobro...Živjela!
´´Adam mi se, u stvari, nije nabacivao... ´´
To je sve za sada?-Može jedna pjesma? Otpjevaj nam nešto.
Ako baš želite, u redu...
Mole me da im otpjevam nešto, Andy...
Ovoje mjesto prepuno bivših. Ne, brini, ne zanima me.
Enojošjednog. Možda Laura ima pravo.Ne mogu se odlučiti.
Mislim, sve su to dragi dečki. Ili bar većina njih.
Nekadjednostavno poželiš da se pojavi novo lice.
Oho... pogledajte ovo...
Miči šape s njega, Maria. Ja sam ga prva snimila.
Pitam seje li doista tako sramežljiv.
Lijepo, za promjenu. Valjda.
Ah, da. Mislio sam da si ti pjevačica.
Kako se uzme.Ja sam pjevačica koja pomalo konobari, ili
konobarica, koja pomalo pjeva. Ni sama ne znam što sam.
Jako lijepo pjevaš. -Misliš? -Da. Doista si fantastična.
Hvala.
Hoćeš li što pojesti, ili...? -Ovaj, da...
Da, molim... ovaj...
Da vidimo.Piletina othranjena na kukuruzu je odlična.
Ovaj... može. -U redu. A vino, kakvo voliš,crveno ili bijelo?
Preporučila bih crveno, specijalitet kuće,
ali ako više voliš bijelo... -Ne,ne...ovaj, može to crveno.
Piletina hranjena kuruzom i domaće crveno vino.
Volim muškarce koji znaju što hoće. Kakav osmijeh!
Jesam te...
Bok. -Bok. -Ideš već? Nadam se da ti je večera prijala.
Bilo je...izvrsno.
Zar ne vidi da samo mora pitati?
Daj, koliko sramežljiv moraš biti?
Za ime boga... Ovaj...
Hoću li te opet vidjeti? Možda bi se mogli naći?
Isuse... volio bih to. Zaista. -Odlično. Usput...ja sam Lucy.
Drago mi je, Lucy.
Ja sam, ovaj...
Ne možeš se sjetiti vlastitog imena? -Ovaj...
...ne... Ja sam Adam.
Pa, kako ćemo...-Hoćeš li me nazvati? lmaš li olovku?
Imam.
Drago mi je što si me pitala. Bio sam...Ne znam. Cudno je.
Osjećao sam da ima neka iskra između nas dvoje.
Možda nešto i ima...
Dobro. Nazvat ću te uskoro... Adame.
Bok.
Lucy, hoćeš li se javiti? -Da. -Pa, podigni onda slušalicu.
Hoću.
Hajde, onda. -Sad ću. Idi sad, pusti me nasamo. -Dobro, može.
Poklopit će, ne javiš li se uskoro. -Mama!
Halo? -Halo ?-O, bok! Dobio si moju poruku?-Da, sve sam
ih dobio. Lijepo su zvučale. -Nisam bila sigurna jesi li...
Užasno je razgovarati s tim uređajima, zar ne?
Nama je mama naša telefonska sekretarica.
Lucy, zaveži. Zvučiš poput drogirane kobile.
Pa...ovaj... Halo? Jesi li još ovdje.-Ovdje sam.-Super.
Nađimo se sutra. -Nazvat ću te. Doći ću po tebe autom.
Zvat ćeš ovdje? -Ne mogu? -Ne, ovaj...u redu je. Super.
Može oko 1 8:30h, onda? ... Da, da...super, da...
Može... Spusti slušalicu. Bok.
Ovo je dobro prošlo. Jesi li bila nervozna? -Mama...
Samo pitam. Zvučala si nervozno. To ti nije slično.
Doći će sutra po mene, zato je zvao...
Ima auto. -Lijepo. -Aha.
Napravit ću onda neki kolač za sutra.
Pogledaj ti nju! Ti mala šašavice! Mala šašavice!
Nemaš ništa protiv da ostane kod tebe noćas?
Protiv? Naravno da nemam, protiv čuvanja malene Jeanie.
Doći ću sutra po nju. Kolač! Nadam se da nisam zaboravila
nečiji rođendan. -Moj , posljednjih 20 godina.
Lucyn novi tip će svratiti. Napravila sam kolač.
Isuse, Luce, mijenjaš ih kao čarape. -O, hvala.
Odlazimo. -Nemojte još ići. -Samo idite. Najradije bih
da se svi pokupite.-Ali mi ovdje živimo. Nemamo se kamo
pokupiti.-Dečko se ponudio da će doći po nju svojim autom.
Na prvi sudar, zamislite. -Ako se mene pita, samo će je
razmaziti.-Poželjet ćemo mu dobrodošlicu, može?
Je li to on? -Izgleda da ćemo ipak upoznati ovotjedni
nagradni zgoditak.
Ni ne pomišljaj... Ni najmanje.
Bok. O, hvala... -Bok.-Nadam se da ne smatraš to otrcanim.
Ne, nipošto.
Slušaj, neki članovi moje obitelji, u stvari... svi...
Nemaš ništa protiv da te upoznam s njima? Na kratko, i
onda možemo odjuriti...istog trena. -Naravno. Drage volje.
Bok, Adame.
Jako lijepo...-Jesi li za komadić torte? Kupljena je,
već godinama ne pečem kolače. -Vrlo rado. -Ovo je Alice,
moja najstarija kćer...-Bok. -...i njezin suprug, Martin.
Odmah se vraćam.-A ovo je moja dušica...dvije dušice.
Ovaj, koja? -David i moja unuka. -Kako ste?
I, naravno, jadna Laura. -Drago mi je upoznati vas.
Moram priznati da si me iznenadila. Potpuna je
suprotnost ostalima s kojima si izlazila. -Rekla sam ti.
U čemu je stvar? -Sazrijevam. -Cak mu je ime tako zrelo,
tako iskonsko. Adam.-Da, da... ima usrano ime. Slažem se.
I načitan je. Recitirao mi je pjesme Christine Rossetti
napamet.-Kako mu je to palo na um? -Spomenuli smo u
razgovoru, a znaš, ona i nije baš pjesnikinja s kućnih
polica. Stoga, moram ti reći, potpuno se slažem s tvojim
izborom. Samo se nadam da si spremna na...štogod bilo.
Naravno, puna sam iznenađenja.
Pa...jesi li ljubomorna? -Daj, molim te. Nije pošteno.
Jadna Laura. Naravno da nije ljubomorna. Previšeje dobra.
Ne bi li bilo grozno da ja budem ta koja će iskusiti
tu veliku strast o kojoj ona uvijek toliko trabunja.
Pričekaj malo. Samo da kupim ovo. -Jošjedna knjiga...
Zarjoj nijejasno da to neće upaliti?
Imaš li ti osjećaj da s Karen nešto nije u redu? Uopće joj
ne smeta priznati da je još uvijek djevica...
u čemu je stvar? -Davide... -Već tri tjedna hodamo,
ima čak i svoj stan pa je savršeno sigurno.
Takvu definiciju sigurnog seksa još nisam čula.
Da, ali već postaje davež... Kladim se da ste ti i Adam
to već učinili. -Ne...nismo. U stvari,
Adam nije ništa ni pokušao. -Nemoj zezati! -Kad ti kažem.
Ne da bih se bunila i da jest. -Kako se tebi sviđa?
Za moj ukus je malo pretih. Ali, možda sam u krivu?!
Zašto ne pitaš njega? Ovdje radi. -Tebe pitam. Sestre
bi o tim stvarima trebale razgovarati. Dakle? -Što?
Ne znam još. -A, tako.
Svatko radi najbolje kako zna. -Točno tako. Nego...
Ne zabadaj nos gdje mu nije mjesto. -Naravno.
Pa, hoćeš li ući? Danas postavlja novu izložbu.
Bilo bi mu drago da je vidiš.
Ne, ostavit ću te. Vidimo se kasnije. -U redu.
Alice... -Da?
Ovaj... znaš...
Znaš kako je dečkima seks uvijek na umu? -Da, jedva
da se i sjećam.-Pa, Adamu nije. -Kao da mu je draže sve
prepustiti meni. Sviđa mi se, za promjenu. -Da se ti to ne
zaljubljuješ, golubice? -Ovaj... Vidimo se.
Slušaj...-Da? -Znaš, kad prvi put vodiš ljubav... -Molim?
Hoću reći, kad god... samo sam ti htio reći da
želim sve prepustiti tebi. Kad ti to budeš željela.
Ne razumijem te.-Znaš,vrijeme i mjesto...Okolnosti. Sve.
Želim da se dogodi...
Želim da bude točno onako kako ti želiš.
Je li to u redu? Što kažeš na sad odmah? Ovdje, u autu.
Razmislit ću.
Volim izlete u prirodu. A ti? -Odlazi, ti gubitnice.
Bilo je tako poletno, zar ne, Adame? Ti vjetrovi...
Tako pročiste čovjeka.-Ne bi mi to nedostajalo, Peggy.
Bilo je svježe, zar ne?
Sljedeći put te nećemo povesti, i ništa od čokolade.
Mogla bih se naviknuti na ovaj auto. Usput, jesi li joj
ispričao? -Nisam. -Što to? -Zanimljive stvari možeš
saznati na maloj šetnji planinama. -Kakve? Recite mi.
Hoćemo li joj ispričati?
O čemu se radi? -Jedna jako lijepa i ljupka priča.
Iako je Adam bio dijete kad su mu mama i tata umrli,
sjeća se kako su uvijek, kad su šetali, prolazili
pokraj velikog, otmjenog prodajnog salona automobila,
a njegovom je tati osobito za oko zapeo jedan automobil,
Jaguar. -Rekao bi mi: ´´Pogledaj ti taj Jag´.
Mislio sam da je to zasigurno najbolja stvar na svijetu.
Tata je obećao njegovoj mami da će kupiti takvog, čim budu
imali nešto viška novaca.
Znaš li što je ovaj mali ljepotan učinio? -Peggy...
Godinama nakon toga, kad je navršio 1 8-tu i dobio nešto
novaca oporukom, kupio je njime ovaj automobil,
za uspomenu na njih.
Adame... zašto mi nisi rekao? -Ne znam.
Bok, Adame. -Taj mladić je zaista sladak kad je pijan,
slažeš li se? -Aha. -Mislim da bih izdržala s tvojim ocem
da nije bio onako dosadan pijanac. I boljeg izgleda.
Mislim, pogledajte ono.
Bude mi žao Alice, ali njoj se ništa nije moglo reći,
naravno. Ona je sama odlučila. -Ali ti si joj rekla da je on
prava prilika! -Jesam? -Da. -Isuse, gdje mi je bila glava?
Pogledaj ga sad. Ne bi li ga voljela primiti u naručje, i
odnijeti ga gore u krevet? -Aha. I uskočiti za njim.
Lucy, molim te. Bez sirovosti.
Što ne znam, ne može me povrijediti. -Oprosti, mama.
Idem do njega, uloviti ga prije nego padne.
Bok.
Upravo sam obećao Alice da ćemo im pričuvati dijete
u petak uvečer. Može? -Ali, ja radim u petak.
Onda ću ja sam. Predivna je beba. -Ako želiš...
Da. Alice će ti biti zahvalna. -I jest. Oduševljena je.
Bok, Sue. -Lucy... -Nema problema.
Simone...Bok! Čekaš na stol? -Ovaj... ne. Kako si?
Dobro. Moram se presvući. -U redu... Ovaj...
Idem s nekim novim vicevima u klubu večeras pa bih te
mogao staviti na popis gostiju, bez problema.
Hvala, Simone.Ali kad završim s poslom ovdje bit ću potpuno
iscrpljena. -Molim te, Lucy. Ne moraš mi se ni obraćati,
niti biti u mojoj blizini.Ja... samo bih volio
da čuješ moj repertoar. Molim te? -U redu.
Ako budem mogla, dobro? Vidjet ću. U redu?
U redu... Bok.
Svi bi mi mogli biti sretni ako to želimo,
ali odabiremo nesreću jer je tako zanimljivije.
Jer nema ništa dosadnije od sreće. Sreća, sreća, sreća...
Sreća, sreća, sreća...
To je poput ogromne ravne ceste koja se proteže
kilometrima i sve što se u daljini nazire je Njemačka.
Takvog sam te prvi putzapazila, Simone...
na pozornici. Izgledao si tako guba ipametan.
...obrazovane, ali naivne žene, nadam se.
Mislila sam da si takav i u stvarnom životu. Isuse!
Ali niAdam nije niguba nipametan pa zašto se onda
zaljubljujem u njega? Bože!
Jesam lija to spomenula zaljubljenost?
Ne plješćite toliko. Kinezi bi mogli popadati sa svojih
bicikala.
Molim? -Bok, Alice. Vratila si se. Je li Adam već otišao?
Jošje ovdje. Pričekaj tren. Adame, Lucyje.
Super. -Bok, Lucy.-Kako je prošlo? Je li Jean bila dobra?
Da. Kakvi su tiplanovi? -Ja,ovaj, nemam ništa u planu.
Upravo završavam s poslom, htjela sam ti reći da mislim
na tebe. - Toje lijepo. -Mogu li vam reći sve
o Adamu? On je doista najbolji tip s kojim sam
hodala. -Definitivno bolji od onog profesionalnog komičara
s pogledom: ´´lli me jebi ili ću se ubiti.´´ -Simon...
Na pozornici je ludnica, jedan na jedan - katastrofa.
Mogu misliti.-Adam je potpuna suprotnost.
Doista je sramežljiv, ali sa mnom je nekako...
Mislim da se oslobodio. Predivan je, ali nije imao
samopouzdanja.-Reci, hoćete li zajedno na praznike?
Čekaj da ti ispričam najnevjerojatniju stvar
kojuje napravio.-Upadaj . Pazi glavu. -Ušli smo u
unutrašnjost države i još uvijek se krećemo prema jugu.
Jesi li sigurna? -Da.
Biloje uzbudljivo i seksi ipotpuno zbunjujuće...
štoje, kao što znaš, Andy, kombinacija koju volim...
Naposljetku me odvezao u savršen, mali, romantični
seoski hotel.
Tada sam shvatila razliku između ove veze i onih od
ranije. Može se to nazvati i zaljubljenost, ako baš želiš.
Ili većom srećom od one koju zaslužujem, da upoznam
muškarca kao štoje Adam.
Što kažeš na vikend van grada?
O, Adame! Predivno je!
Moja sestra Laura bi to nazvala ´´velikom strašću. ´´
I višeje od toga.
Pa, što misliš? -Predivno. Zaista ti odgovara.
Ne, što misliš o Adamu? -Što sam rekao. Prema onome
što si mi do sada rekla, bio bih sretan da je moj .
Zvuči kao dar s neba. -Da, zaista se čini da je
onaj pravi, zar ne?-Što ti je? Nikada te nisam vidio
tako nervoznom. -Recimo da radim skok u nepoznato.
Samo se nadam da neću ispasti totalni idiot.
Hvala vam. Hvala. U redu. Molim za pozor. Slušajte.
Moja obitelj je večeras ovdje, za onim stolom. Danas slavimo
mamin rođendan. -Ubit ću te! -Svi te volimo, Peggy Owens!
I ima jedan muškarac tamo, među mojim društvom,
po imenu Adam...
...i on je moj dragi. I znam da je moja mama luda za njim.
Mislila sam da bi joj najbolji poklon koji joj
mogu dati bio priopćenje da ćemo se Adam i ja vjenčati.
Čekajtte. Ne, ne! Ne! Cekajte...
Ja ga još nisam zaprosila.
Pa, Adame...učinit ću to sada. Hoćeš li me uzeti za ženu?
Vrlo rado.
Tako sam sretna.
´´...mislim da se u Adamu skriva neka duboka tragedija
ispodpovršine... ´´
Zdravo. Adam, je li tako? -Gđo Owens...-Jesi li za
komadić torte? Kupljena je, godinama nisam pekla kolače,
ali je ukusna. -Vrlo rado.
Lucygaje opisala kao sramežljivog.-Ovo je moja
najstarija kći, Alice. -Meni se ne čini sramežljivim.
Zašto se uvijek samozavarava ?
A ovo je moja dušica... -Jadna mama. Toliko dečkiju,
Njega trpizbog Alice. Što god učinila, neću ponoviti
istu pogrešku. A uostalom, što i činim? Ništa, u stvari.
Uredu... Lijepo se ponašaj. -Bok, ja sam Adam. -Laura.
Srednja sestra. -Laura, zaista?-Da, zašto?
Čudno. Moj najdraži film je upravo ´´Laura. ´´Ne znam...
Premingerov film? I meni, isto. -Da.
A najdraža pjesma spominje Lauru. Ne znam
mogu li je se prisjetiti. -Ne mogu vjerovati.
Ne misliš valjda na ´´Goblin Market´´?-Tako je.
Jecalaje.- ´´Laura´´, prolamalo se vrtom...
...jesam li ti nedostajao? Dođi, poljubime.
Ne gledaj u rane moje... Zagrlime, poljubi,
ispij sokove iz vilinskih voćki, iscijeđene samo za te´´
Christina Rossetti? Ovoje zaista za ne povjerovati.
´´Uzmime, ispijme... Ljubime, Laura´´
´´Ljubime, Laura. ´´
´´Uzmi sve moje. ´´
Ovo je... Ja radim disertaciju na nju.
Na Christinu Rossetti? -Da. Ustvari, samo djelomično.
Pravi naslov je ´´Djevica ili kurva - tragična dilema žena
Viktorijanskog doba´´,ali tu temu filtriram kroz pjesnike
kao što je C. Rossetti i naravno, sestre Bronte.
Ja nisam neki znanstvenik, ali volim njezinu poeziju...
...energiju te poezije. Ovaj... -Naravno!
Sigurno ćeš mi se smijati,ali nalazim da je veoma...-Seksi.
Veoma je seksi.-Da, ali u potisnutom obliku. Mislim da
je to i bit, to je i čini tako uzbudljivom. -Adame...
Spremna sam. -Evo me, za minutu.
Bok, Laura.
Moram još jednom pročitati tu pjesmu. Davno sam ju čitao.
Čudim se kako je se uopće sjećam.
Živjeli! Pazite na sebe. -Doviđenja, gđo Owens...Peggy.
Drag dečko, zar ne? Drago mi je da je počela opet izlaziti
s drugim dečkima. Prekid sa Stephenom joj je doista teško
pao.-Simonom, mama. I prekinuli su prije samo par
dana.-Da, ali znaš kako Lucy voli društvo. Ona se ne zna
zabaviti sama, poput tebe. Ti si sretnica jer možeš.
Zdravo. -Bok. -Radiš na nekom projektu? -Ne, ne baš...Ja...
U stvari, tražio sam pjesmu o kojoj smo sinoć razgovarali.
Ja...-Odlično.-Mislio sam da je imam kod kuće, ali ne mogu
je nikako pronaći. -Sigurna sam da će ti je potražiti.
Vrlo su uslužni ovdje. Ja... gotovo da živim ovdje,
pokušavajući srediti tu disertaciju u svojoj glavi
i sve ostalo... -Bolje da krenem. Siguran sam da ću
pronaći pjesmu negdje kod kuće. -Je li sve u redu?
Da. Slušaj, ja...
Nadam se da ćemo se uskoro vidjeti.
Bok. Ako me se ne tiče, mogu otići, zaista.
Ne, molim te. U redu je... u redu je. -Jesi li siguran?
To je nešto... Ponekad mi dođe ovako... Ja, ja...
Nikad ne znam zbog čega, osim možda...
...kad me nešto emocionalno pogodi, tada osjećam taj...
Da... -...sve mi se vrati. To je...
Bi li ti pomogao razgovor, ili je to nešto...? -Pa...
Laura, možeš li čuvati tajnu?
Ali ne smiješ nikome reći. -Naravno.
Dobro. Hvala, da...
Majka mi je umrla kad sam bio mali. -O, Bože...-Ne. Bio sam
premlad, da bih je zapamtio. Nije u tome stvar. Ali...
Godinama smo bili samo tata i ja. -Aha. -Čim sam napunio
dovoljno godina, naučio me voziti i natjerao me da
položim vozački. Prošao sam iz prve, i sljedeći dan mi je
kupio ovaj...ovaj automobil. -Samo tako, bez razloga?
Da. Iz vedra neba. Mislim da je zadnji novčić dao za njega.
Dan nakon toga je samo nestao i nikad više nisam
čuo od njega.
O, Adame... Tako mi je žao. -I još uvijek ne znam razlog
njegova odlaska. Znaš, razumijem kakav je čovjek bio.
Imao je veliku strast. -O, moj Bože.
Uvijek je težio ekstremnim potezima. Ali ne mogu se
oteti strahu da je to moja krivica. -Ne, ne smiješ...
To nije istina. -Da nisam dobar za ljude i zbog toga
svako malo... ovako, kao sada... ne znam. To je...
Što? -Taj osjećaj se pojavi. Uvijek mi se dogodi kad sam
u automobilu. Vjerojatno je to razumljivo. I uvijek...
Oprosti. Nisam smio dopustiti da me obuzmu vlastite strasti.
Oprosti. Znam da imaš puno posla. I žao mi je zbog...
U redu je. -Možda... bi mogli porazgovarati o tome jednom.
Voljela bih to. Ja... znaš li da imam... Mogli bismo...
Ne, ne... u redu je.-Sigurno? Jer... -Zaista...U redu je.
Može zagrljaj?
I, sretno s disertacijom.
Nadam se da ćemo se uskoro vidjeti.
Dobro.
Bok.
Čak i njegovo ime. Jednostavno...ne sliči tebi.
Tako je iskonsko. Adam.-Da, ima usrano ime.-l načitan je.
I načitan je. Recitirao mi je pjesme Christine Rossetti
napamet.-Kako mu je to palo na um? -Spomenuli smo u
razgovoru, a znaš, ona i nije baš pjesnikinja s kućnih
polica. Stoga, moram ti reći, potpuno se slažem s tvojim
izborom. Samo se nadam da si spremna na...štogod bilo.
Naravno, puna sam iznenađenja.
Pa...jesi li ljubomorna? -Daj, molim te, nije pošteno.
Gleda u tebe. Učini nešto. Samo o Adamu pričaš.
Promijeni temu. Nešto ću kupiti.
GOBLIN MARKET CHRISTINA ROSSETTI
Eno knjige koju bih željela da pročita. Hoću li?
Hoću. Da, kupit ćuje.
´´Nadam se da ćemo se uskoro vidjeti?´´Ništa, valjda.
A poljubac? Što s poljupcem? Sigurnoje vrlo taktilna
osoba. Pitat ću Lucy. Neću. Posumnjat će.
Što će posumnjati?-Laura!
Za ime Boga! -Zaboravila si ostatak.
A, da...moj...
Izvoli. -Hvala. -Usput, o čemu je knjiga?-Ni o čemu.
Poezija. Ne bi te zanimalo. -To je bilo vrlo zlobno od
tebe.
U pravu si.
Oprosti, Luce. Mrzim kad zaboravljam. Ne...-U redu je.
...ali usred sam gužve i... Ali, jako mi je drago da ti
´´Adamu... S ljubavlju. L... ´´ Ne, ne... ne mogu spominjati
Ijubav. To ne bi bilo u redu. Da Lucy to vidi...
´´Adamu... Ljubiteljipoezije cijelog svijeta, sjedinjeni. ´´
O, ne. Toje previše srčano. Neprikladno.
Treba mi nešto prijateljski, toplo... i sigurno.
´´Adamu... Radujem se našim razgovorima. Laura. ´´
´´Našim razgovorima´´To zvuči tako grozno! Tako neprikladno!
´´Adamu... dobrodošao u obitelj. Laura. ´´Što to znači?
Ovo zvučimafiijaški. O, ne, ne!
Što mu doista želim reći? Ne, ne mogu mu to reći.
´´Adamu... Nadam se da će ti knjiga značitikoliko imeni.
Laura. ´´
Da.
Bok. Pogledaj što čitam. Baš sam razmišljao o tome
da je kupim. -Ne, nemoj. -Zašto ne?
U redu, pričekat ću s kupovinom. Jesi li...ovaj...
pridružiti... -Bok! -Ne, ne. U redu je. Ne bih želio...
Nije problem... Samo smo... -Ne bih mogao.
Da si sama, možda...
Nego... Slušaj... Ja... Ja...
Ovaj... bok.
Vampiri su simbol muške dominacije kroz krv i spermu.
Dobro, to je poznata stvar. -Ali to ničemu ne vodi,
zar ne? -Točno. Gdje su mi proklete cigarete? -Uzmi.
Otkad ti pušiš?
Ne pušim, ja... Našla sam ih.
U stvari, zapalit ću i ja jednu.
Gdje smo ono stale? -Muška dominacija. Sperma. -Tako je.
Stokerovo viđenje Drakule je je samo dio Viktorijanskog
pogleda na žene kao na pasivne pojave grijeha
ili bespomćne lovine izazova. -Točno tako. Upravo zbog toga
će ti se svidjeti ova predstava. Nameće nam potpuno
pravo žene da pristupi sirovoj strasti bez obzira
na opasnost posljedica seksualnosti. -Apsolutno.
Na kraju, Drakula bi čak mogao postati feministička
seksualna fantazija, neka vrsta protuotrova za
svo to patrijarhalno muško sranje. Pst...
Ne pijem krv.
Krv. Krv...
Jesi li dobro? Nije ti se sviđalo? -Dympna? -Da?
Više od tjedan dana nisam ništa napravila.
Kako to misliš? -Ništa. Zapela sam. -Ne brini.
Svakome...-Ne vjerujem više u ono što radim.-Ne govori tako.
Tvoja disertacija...-Da! -Ideja je odlična. McCormack
mi je upravo rekao kako... -Da, kao ideja je odlična,
ali sada sam shvatila da nije istinita. Osjećam to.
Ne izgledam debelo? -Ne, ne. Predivna si.
Ako ti nije problem platiti... -Naravno da nije. To mi
je omiljeni dio. Pogotovo kad vidim Martinov izraz lica
kad vidi račun za Visu.
Da... Mislim da je to to.
Poziv osoblju.- g. Drummord, javite se na muški odjel.
Ne...
Adam.
O, moj Bože!
Adame!
O, Bože... Alice!
Laura!
Upravo sam vidjela Adama. Silazi dolje. -Super.
Nisam ga vidjela od kad su prvi put izašli on i Lucy.
Usput, kako se njih dvoje slažu? -Dobro, mislim,
ali nisam sigurna da će potrajati. Bojim se
da je Adam premelankoličan za nju. -Pre...Sto?
Prepažljiv za Lucy. -Što?
Gdje je? -Sići će. -Da čujemo njegovo mišljenje.
Bože, ovo je grozno. Nismo se valjda mimoišli?
Smiri se, Laura. Vjerojatno je otišao nešto kupiti.
Ne, ne. Pokazao je prstom prema dolje, da će sići,
a ne vidim ga. -Laura!
Ne razumijem!-Gdje je? lsuse! Vidjela sam ga kako ide gore.
Laura, radiš scenu!-Nisam to izmislila! -Znam da nisi.
Znam da si ga vidjela. I sigurno je nekamo odlutao.
Ništa zbog čega bi se čovjek uzrujavao.
Ali, stalno ga viđam...susrećem.
Neočekivano.
Kad se sretnete, o čemu razgovarate? -Ni o čemu.
Samo...razgovaramo. Zašto? -Moja bolesna mašta. Neka te
ne zabrinjava. -Što da me ne zabrinjava?-Ništa, Laura.
Znaš mene. Samo me zanimalo jeste li...pričali o osobnim
stvarima, znaš...intimnim. Daj, Laura...Recimo, o tvom
izgledu, ili seksi pričice... -Ne, ne. Ništa takvoga.
Ne mora baš sve biti prljavo i cinično i takvo...
U stvari,mislim da se u Adamu skriva neka duboka tragedija
ispod površine. Zaista tako mislim. -A, dobro. Ja nisam
primijetila. Ali, tek sam ga upoznala. Sigurno ga ti bolje
poznaješ. -Ne, ne poznajem, ali ja... O, moj Bože!
Što, Adam? -Ne, Simon.-Tko je sad on? -Lucyin bivši. On je
solo-komičar. Nije li to čudno?Baš kad smo pričale o...
O... Bok! Bok, ovo je... Lucyina...? -Sestra.
Da. Nemoj mi reći. Znam. Ovaj...-Laura. -Laura.
Bok, Laura. Kako je...Lucy? -Dobro je. Znaš nju. Trebao
bi ju nazvati koji put, znaš. Nikad se ne zna. -Doista?
Ovaj... i ja bih to volio. Imam neke nove viceve i bilo
bi super da se...-O...-Ali, ne, ne...-Ne? -O, želiš li...?
Ne, ne... Ovaj, moram ići... Da.
Pa, ovaj... Bok. -Bok.
On bi puno više odgovarao Lucy nego Adam. Njezin je tip.
Sigurna sam da si u pravu.
Izlaziš? -Zašto uvijek moraš gurati nos u moje stvari?
Gledaj svoj posao! Ako mi se izlazi, ja ću izaći, dobro?!
Dobro.
Što joj je?
Nemoj mene pitati. Samo sam joj htjela reći da uzme kaput.
Halo? -Halo ?
Adame, jesi li to ti? -O, Bože. Laura, ti si?
Slušaj, znam da ovo zvuči užasno glupo, ali...
jesi li ti bio u robnoj kući neki dan? -Jesam.
Bio sam toja, Laura.
I, što se u stvari dogodilo?
Vozio sam se pokretnim stepenicama, i čuo sam kako
me dozivaš i... mahnuo sam ti da silazim. -Da...
Dobro, reci mi onda, molim te, tako da znam...
Izbjegavaš li me? -Ne.
Nipošto. U stvari, Laura...-Da? -O, Bože!
Ništa ne bih volio više od toga da te sada vidim.
Laura ?
Možeš li?
Hoćeš li doći sada ?
Zbog toga nisam željela da kupiš knjigu.
Nadam se da je u redu to što sam napisala.
Stvarno je lijepo.
Ne znam što se događa sa mnom.
U neočekivanim trenucima pomislim na tebe.
Razgovori se vode u mojoj glavi... i to uvijek s tobom.
Smiješim se i... sretan sam. -I meni se isto događa.
Uz to...
Mislit ćeš da sam čudan. -Molim te, reci mi.
Ne, ne...Ne traži to od mene. -Adame, budi iskren sa mnom.
Molim te.
Jedne noći kad sam...
...znaš... bio s Lucy...
Zamišljao sam tebe.
Je li to...bolesno?
Nije.
Dobro jutro, mama. -´Jutro.
Znaš li što Adam smjera? -Ne, srce, što? -Ne znam,
nekako mi je tajnovit. Rekao mi je da budem ovdje u 1 8:00h.
Nije htio reći zbog čega. -Pa? -Hoćeš li sudjelovati?
Naravno. Taj dečko je jedan od većih misterija. Ne znam
što se događa u njegovoj slatkoj, maloj glavici.
Kad bi sve nestalo, a on opstao, još uvijek bih
postojala. A da sve ostalo ostane, a on da nestane...
...cijeli bi se svemir pretvorio u potpunog neznanca,
ne bih se činila dijelom toga.
Moja ljubavza Heathcliffa predstavlja vječne stijene
ispod... izvora malog zadovoljstva, vidljivog...
ali nužnog.
´´Nelly, ja sam Heathcliff. ´´
Onje uvijek, uvijek u mojim mislima...
Ne više zadovoljstvo nego sam zadovoljstvo sebi sama,
nego kao samo moje biće.
Tajni sastanak ljubavnika. 1 1 vodoravno.
Ovaj... tajni spoj .
Pobijedila! -...da. -Tajni spoj .
Kuda idemo? -Ne mogu ti reći... idemo u auto.
To je sve što ću ti reći. Pazi glavu.
Kuda idemo, Adame? Hej !
Molim te, reci mi, kuda idemo?
Ne više zadovoljstvo nego sam zadovoljstvo sebi sama,
Kamo idemo?
Adame, ne kažeš li mi kuda idemo, skidam ovo s glave.
Ako to učiniš, pokvarit ćeš iznenađenje.
Hajde, idemo. -Dobro.
Dobro!
O, moj Bože!
O, Bože!
Moja obitelj je večeras ovdje, za onim stolom.
Nije li to slatko? Kako je lijepa večeras! I ti, također.
Danas slavimo mamin rođendan. Svi te volimo, Peggy Owens!
I ima jedan muškarac tamo, među mojim društvom,
po imenu Adam...i on je moj dragi.I znam da je moja mama
Iuda za njim. Mislila sam da bi najbolji poklon koji joj
mogu dati bio priopćenje da ćemo se Adam i ja vjenčati.
Čekajtte. Ne, ne! Ne! Cekajte...
Ja ga još nisam zaprosila.
Adame...učinit ću to sada. Hoćeš li me uzeti za ženu?
Vrlo rado.
Ovo je nešto najromantičnije što sam ikada vidjela.
Nevjerojatno! -Zar ne?
Adam je predivan!
Što da učinim? -Mislim da si već učinio. -Molim te, Laura.
Rastrgan sam. U velikoj sam muci. -Adame, imam puno posla.
Ali, Laura, ti... -Za ime Boga... Ne ovdje... Isuse!
Ne napuštaj me sada, molim te. -Ja tebe napuštam? -Restoran
je bio pun. Svi su gledali u mene, očekivali da...
Pristao si na ženidbu zato što su svi gledali u tebe?
Ne, ne. Želim oženiti Lucy. Volim je. Znaš to. Dobro?
U redu. Oženi koga god hoćeš. Nisam zbog toga...
Brak s tim nema veze. -Znam. -Ali zaslužujem malo...
...poštovanja.
Da, zaslužuješ. Vjeruj mi, nisam te želio povrijediti.
Nisam trebao doći. Oprosti. -Adame...
Hoćeš li reći Lucy? -Nikako! Ne. Cijela obitelj bi te se
odrekla. Prozvali bi te bludnicom. Zlom.
Bože, Laura...Ne bih mogao podnijeti da tako postupaju
s tobom. Lud sam za tobom.
Ono što ja osjećam... kao što si sama rekla, nije jednako
osnivanju obitelji i planiranju života udvoje...
Radi se o drukčijoj vrsti strasti.
Prestanirazmišljati, Laura.
Prepusti se.
O, Bože! Te žene! Te glupače! -Tko?
Moje Viktorijanske žene. Pisanje o toj ludoj strasti
u njihovim romanima i pjesmama
umjesto da je jednostavno... prožive. -O...da.
A opet, da su to i učinile, propustili bismo mnoga velika
djela. -Ne... pisale bi o nečemu drugom.
Točno tako. I to će biti tema moje disertacije.
Što? -Kako su te žene prolazile svu tu histeriju,
ali nikada nisu vidjele onu drugu stranu. Nikada nisu
shvatile da ne... gubiš svoju dušu, da se ne predaješ, samo
...ideš dalje.
Ideš dalje?
Da, iz jedne avanture u drugu.
Oduševljen zbog posljednje, ali ne u strahu od sljedeće.
Ne mogu dočekati da započnem!
Na čemu? -Na... na mojoj disertaciji.
Halo? -Davey, bok. Tvoj bratje.
Da, sjećam se. Da, znam, pada kiša, ha?
Da, ovaj... oprosti. Ja... zaboravio sam na vrijeme.
Nešto me je omelo.
Odmah dolazim. U redu. Bok.
Obećao sam Daveu da ću svratiti do njih večeras.
Imaš li što protiv da sad odemo? -Ne, uopće.
Javi se.
Halo? Halo?
Čudno.
Sva ova prijevara me čini nervoznom.
Nije li savršeno?
Osjećam se kao da me neko cijelo vrijeme prati, kao da
sam pod nečijom paskom. Ali, u tome ijest stvar, zar ne?
Morašjednostavno riskirati i učiniti nešto.
Tada otkriješ što želiš.
Što se dogodilo? -O, ništa. -Samo sam razmišljao kako
je život uzbudljiv, usprkos svemu. Zar ne? -Naravno.
Gdje da te ostavim? -U knjižnici.
´´...Ne mogu vjerovati. Diže mi se na Adama... ´´
Zaštoja?Zašto bašja i kuća puna žena? Kao u onom
glupom vicu tete Patsy.- ´´Blagoslovljen među ženama´´
Uredu, maminje rođendan. Volimje. Sretan rođendan,
mama. Moramo li baš cijelo vrijeme o tim ženskim
stvarima?-Moramo li baš to gledati? -Moramo.
Ne bih imao ništa protiv da nisu sve samiklišei.
Adamu svidjeti moja frizura? -Da. Možda. Ne znam.
Barmije Adam u posljednje vrijeme neko normalno društvo.
Boljije od svih onih kosatih kretena s kojima
Lucy inače izlazi. -Hoće li Karen večeras doći, srce?
Hoće. -Dobro. -Isuse! Koja gnjavaža!-Zar je ne bi ti
trebao pokupiti? -Bih. Sad ću krenuti. Da pitam Adama
za savjet u vezi s Karen? Sigurno muje Lucy već
ispričala kako tojoš nismo napravili. Koja sramota.
Umeđuvremenu se ona i Adam praše kao zečevi.
Da, sviđat će mu se.-Bože, iz ruke mujede! Onaj vikend,
kadjuje odveo van grada. Dobarpotez. Kladim se daje
tu noć vrištala kao parna lokomotiva. Naprijed! Hajde!
Mama! -Hoćeš li otići po Karen, srce?
Imamo rezervirano u restoranu oko 21 :00h. -Dobro, idem!
Večeras ćeš upoznatiAdama.
Mislim da se on i Lucy savršeno slažu. -Da?
Priredio joj je predivan vikend kao iznenađenje u
čudesnom seoskom hotelčiću. -Zvuči predivno. -Da. Lucy je
rekla da je bilo zaista savršeno. -A tvoja se mama
nije bunila? -Peggy? Ona je super što se takvih stvari
tiče. -Moji bi dobili srčani udar. -Da saznaju.
Nikad ne bih mogla kriti tako nešto od njih.
Baš odlično. Jebeno savršeno.
Pa, Adame...učinit ću to sada. Hoćeš li me uzeti za ženu?
Isuse Kriste!
Vrlo rado.
Ovo je nešto najromantičnije što sam ikada vidjela.
Bio si u pravu, Davide. Adam zaista jest predivan. -Da.
Rekao sam ti.
Mogu li te upitati za savjet? -Naravno, Davide.
Malo je škakljivo... o seksu, i tome...-To je moje područje.
Slušam. -Sad si gotovo moj šogor. -Jesam. I prijatelj.
Nadam se da je tako. -Jesam. Da čujem. Spomenuo si seks.
Prilično je zamršeno. -Uvijek jest.
Da skratimo, Karen ti ne da, zar ne? -Da...
Kako si znao? -Intuicija. Vidim takve stvari.
A, i Lucy mi je rekla. -Kuja.
Nije mislila ništa loše. Prepijan si da o tome sada
razgovaramo, a da budem iskren, ja sam presretan.
Zaljubljen sam, čovječe. Naći ćemo se uskoro, može?
Može. Hvala. -Operi ruke. -Dobro...
Nije da želi čekati na prvu bračnu noć, ili slično.
Nema veze s katoličanstvom. -Nego?...Daj, riješi se lopte!
Kaže samo da je ne gnjavim, da želi da se sama na to
odluči. -I? -I ja je puštam na miru. Ne spominjem to.
I? -Ništa.
Ništa? -Ništa.
Koliko dugo prođe prije nego joj to ponovno spomeneš?
Ponekad i do dva-tri dana. -Pošteno. Daje li ti kakvu
nadu u tom smjeru? -Da. Kaže: ´´Znaš da te volim i želim ti
pokazati svoju ljubav na sve načine.´´ Sve. To je naglasila.
´´Ali, moraš imati povjerenja u mene. Ako je i potrebno
malo duže vremena, bit će posebnije kad to učinimo?´´
Sranja, sranja, sranja... Ali, predivna je, Adame.
Toliko me napaljuje, ne mogu je samo tako ispustiti, znaš.
Izluđuje me. Opsjednut sam njome.
Jebeni sudac! Ovo je žuti karton! Nema druge.
Ne mogu vjerovati da će proći nekažnjeno!
Jesi li siguran da se ne praši s nekim drugim? -Molim?!
Nikad tako nešto nisam ni pomislio. Ne, nema šanse.
Ne. Definitivno ne. -Jesi li siguran?
Jesam, siguran sam.
Mislim da si u pravu. Ovako stvari stoje. Ona se pretvara
da želi pravo odabira; kada, gdje, kako, i tako dalje.
Ali, u stvari, želi da netko drugi uzme stvar u svoje ruke.
Ne razumijem. -Ne želi da je pitaš, jer to znači da će
tada morati reći ´´Da.´´ Ne.
Ona ne želi izbora. Želi situaciju u kojoj je to
neminovno.
Hoćeš reći da bih je trebao zaskočiti?
Ne. Suptilnije od toga. Daj mi vremena da razmislim.
Sigurno je lako doći do onoga što želiš s ovakvim autom.
Da. Što misliš, zašto sam ga kupio?
Tata mi je uvijek govorio: ´´Rolls Royce radi statusa,
Mercedes za udobnost, ali Jaguar...seks na kotačima.
Nikad nisam volio tatu previše, ali bio je u pravu.
Da.
Čak bi i Karen legla da imam ovakav auto.
Ne brini, hoće.
Ima li ona vlastitu liniju ili telefon na kartice
u predvorju? -Na kartice, zašto? -Dobro.
Savršeno.
Da bi plan uspio, treba nam kiša.
Ne bi trebalo predstavljati problem u ovom jebenom gradu.
Kuha li itko od vas dvoje? -Ne.
Nema veze. Pozovite me na neku kinesku večeru ili nešto,
i neki dobar film. Ponijet ću dobrog vina, učiniti da sve
ispadne spontano. Hoće li se složiti ona s tim?
Bez brige. Uvijek pokušavamo smisliti nešto novo.
Jako joj se svidjelo ono u restoranu neku večer.
Misli da je to vrlo romantično.
Bit će joj drago vidjeti te opet. -Super.
Da. Jako lijepo.
Doći ću točno u 20.-30. Važno je da sam otvoriš vrata.
Ne dopuštaj da Karen silazi. -Zbog čega?
Jednostavno nemoj, dobro?
Pojest ćemo ipopitipar pića. Sve će biti lagano.
Neka Karen dovoljno popije. -Daje opijam? Pokušao sam
već. Nije išlo. -Ne brini. Radi se o više elemenata.
Pogledat ćemo film. Bit će opuštena atmosfera.
Oko 1.-00h ću se oprostiti s vama. -Što, toje to ?
Ne, tad sve započinje.
O, Bože! Baš u ovakvoj noći da mi se pokvari automobil!
Bolje mi je da zovem taxi. -Nadam se da ćeš naći koji
u ovo doba noći.
O, ne. Je li ovo znak da je telefonska linija pokvarena?
Totalno mrtva. Žao mi je, Adame.Sigurno je zbog vremena.
Kakva zbrka! -Vratimo se gore,u toplo, pa ćemo pronaći
neko rješenje. -Ne treba, u redu je. Dobro sam.
Isuse, kakva noć. Prošetat ću, dok ne naiđem na taxi.
Ne možemo te pustiti van po ovakvom vremenu.
To bi bila ludost.-Što ako se malo smočim...bit će to prava
avantura. -Ne. Slušaj. Neću te pustiti po ovom vremenu.
Nećeš?
Što ćemo onda?
Odlično. Ja ću se pružiti ovdje po kauču.
Može, odspavaj malo tamo.
Lijepo je i toplo. -Donijet ćemo ti dekicu.
Nije potrebno. Lezite vas dvoje, ja sam u redu.
Zvuči dobro, Karen.
Nevjerojatno! Da ne povjeruješ!
Kako me može tako poniziti pred tobom? Kao, bolje joj je
samoj na neudobnom kauču nego sa mnom u krevetu.
Jesam li toliko grozan? Možda smrdim, ili tako nešto?
Ne, Dave. Ti si jako drag dečko i ne zaslužuješ takav
tretman. Krivo sam je procijenio, priznajem.
Ali, sve je teklo savršeno. Kiša, piće, auto, telefon,
doba noći... Mislio sam da će ostalo ići bez problema.
Što da učinim?
Hej, u redu je... Smiri se. Nisi ti kriv. Ona je.
Ukočena je.
Ti si onaj koji daje sve od sebe. Razmisli. Topao si i
pružaš ljubav, i senzualan. Imaš mnogo toga za pružiti,
Davide. Kad bi Karen samo mogla vidjeti zadovoljstvo
koje bi joj mogao pružiti.
Razumijem kako se osjećaš.
Bol u dnu trbuha svaki put kad pomisliš na nju.
Čini se da Karen još ne razumije što je to žudnja.
O, Bože... Isuse... ne. -Dok to ne iskusi...
Što se događa? lmam erekciju. Ne mogu to zaustaviti.
Diže mi se na Adama. -Kad bi samo mogla vidjeti
svjetlost u tvojim očima... -Samo da ne primijeti!
...sjaj tvoje strasti... -Nisam valjda sad i nastran?
Kako bi se oduprla onda? -Dobro onda. Laku noć, Adame.
Jesi li dobro? Je li te to jako pogodilo? -Ne, ne...
Samo sam... jako umoran. Moram spavati. Bila je luda
noć. Moram spavati. Doista sam umoran, Adame. Znaš.
Laku noć. Raskomoti se. Meni je dovoljno mjesta.
Uvijek ovako spavam. -U redu. Laku noć, Davey.
Nestani, erekcijo, molim te. Molim te. -Ovo je lijepo.
O, Bože.
O, Adame...
Adame...
Kujin sine... Uništio simiživot.
Pojebao simi curu, a mene pretvorio u homoseksualca.
Mogao bih se sad jednostavno ubiti.
Ili ubiti tebe.
Bože, nadam se da se nisam zaljubio u tebe, govnojedno.
Nije li divan? -Da... čudesan. -Znaš...
Satima smo noćas razgovarali dok si spavao. -Razgovarali?
Da, nismo mogli spavati. Vjerojatno zbog oluje.
Dugo smo razgovarali i... ne znam je li zbog načina
na koji govori o nekim stvarima ili nešto drugo,
ali odjednom promatraš stvari pod potpuno drugim svjetlom.
Mnogo toga smo govorili o tebi, znaš. -Stvarno? -Da...
Nisam znala. Bila sam jako polaskana...
Da...
...ono što si rekao Adamu je zaista predivno. -Da? -Da.
Natjerao me je na razmišljanje. Slušaj...
na zajedničko, neradno jutro? Samo nas dvoje...
Da! -O, Adame... Hvala ti, hvala, hvala!
Da!
Životje... predivan. Lucy...
Opet se glupira s Adamom, kao i obično.
Kakavpredivan par su njih dvoje. Toliko zajedništvo...
Isuse!
Ne!
Simon?
´´...Zašto to radiš, Adame?´´
Bok. Hvala, mama. Hvala ti... Bok!
Bok. Hvala, mama.
Bok!
Taj Adam se čini puno prisebniji od ostalih
čudaka koje Lucy obično okuplja. Ne misliš li tako?
Znam da je to samo prvi dojam, ali... Majko Božja!
Je li to njegovo? -Ovo je klasik iz 60-tih. Tip E.
Taj vrijedi oko 25-30 tisuća...-Martine, molim te...
...umukni. Sjeti se što smo se dogovorili.
Ne moramo pričati sranja kad smo zajedno, sami.
Misliš, voditi normalan, civilizirani razgovor?
Možda bi bilo malo podnošljivije.
Samo sam ti želio reći da je to vrlo razvikan,
klasični auto. I da vrijedi mnogo novaca.
Sad bar znaš da dečko tvoje sestre nije gubitnik.
Ako te zanima...
Da? -Alice? Slabo te čujem. Čuješ li timene?
Bok, Laura. Sigurno je nešto s linijom.Ja tebe dobro čujem.
Što je bilo? Nešto se dogodilo?
Ne znam. Treba mi nešto da me odvuče.
Odvedime u shopping ili tako nešto. Previše radim.
Može. Sutra ujutro, 1 0:00h u robnoj kući Brown Thomas.
Moram ići. Bok. -Dobro. Naći ćemo se u...
Razvedri se. Imaš savršen stroj.Jesi li za šalicu čaja?
Nažalost, ne mogu. Moram odjuriti.
Daj. Alice toči Martinije, čita neki časopis...
Stresan život, tko bi rekao. Bilo bi joj drago vidjeti te.
Moram juriti.- Uživaj. Usput, auto ti je savršen. -Bok!
TajAdam, onje dečko Alicine najmlađe sestre,
Ima taj klasični auto, mislim da je Jaguar,zar ne?
Lijep auto. -Da. Ispričao mi je kako je, prije 20 godina
izgubio oba roditelja, i stariju sestru u
automobilskoj nesreći. -Ma daj. -Slušaj, slušaj...
...u tom istom autu u kojem se danas vozi. Znam, znam...
On je bio kod kuće, s babysittericom. -Sto je
radio s babysittericom kod kuće? -Ništa. Imao je 3 god.
Bio je kod kuće...-Jerry... -Stvar je u tome da je on
uspio izbjeći nesreću. Svo troje članova obitelji su
ostali na mjestu mrtvi. Ali, auto nije bačen na otpad,
nego je godinama stajao tamo. Kako je Adam rastao,
ta stara olupina je dobivala sve veće značenje za njega.
Nakon nekog vremena, dobije ti on veću količinu novaca,
nasljeđem, ili tako nešto i znaš što tip učini s njim?
Reci nam. Sve potroši?! -Ne, ne, ne...
Naravno da sve potroši u kafiću. -Slušaj priču.
Iskoristi...sav novac na sređivanje automobila.
Do posljednjeg novčića.
Neke od radova je čak i sam izvršio.-Odlično.
Da. A uredio ga je savršeno, bez greške.
Apsolutno nevjerojatno. A sad ima tu...
Tu predivnu stvarčicu kao posebnu uspomenu
na svoje roditelje i sestru.
Ako ti nije problem platiti... -Naravno da nije. To mi
je omiljeni dio. Pogotovo kad vidim Martinov izraz lica
kad vidi račun za Visu.
Poziv osoblju.- g. Drummord, javite se na muški odjel.
Gđo Rooney? -Hvala.
Da? - Vrlo seksi veličina.-Molim? Halo?
Zaista to mislim. Čak i odavde gledajući,
prilično me pališ. -Tko ste vi, dovraga? -Oprosti, Alice.
Adam ovdje.
Adam? -Da, znaš koji?-O, Lucyin Adam. -Da. Slušaj...
Oprosti ako sam te prepao, ali uočio sam te iz daljine
ipomislio.- ´´lsuse!´´.
U stvari,još uvijek te gledam.-Sto? Gdje si?
Prestani se zafrkavati. -Pogledajmalo bolje.
Toplo. Toplije... Alice, stvarno to mislim.
Onu večerkad sam te upoznao nisam odmah shvatio koliko
sijebozovna. Bok.
Adame, pričekaj .
Laura!
Upravo sam vidjela Adama. Silazi dolje. -Super.
Nisam ga vidjela od kad su prvi put izašli on i Lucy.
Nisam slagala.
Gdje je?
Odlično. Nadam se daje otišao. Sići će.
Da čujemo njegovo mišljenje. Zanima me ima li ukusa u
odijevanju. -Ovo je grozno! Nismo se valjda mimoišli?
Smiri se, Laura. Vjerojatno je otišao nešto kupiti.
Ne, ne. Pokazao je prstom prema dolje, da će sići,
Što se događa? Nervoznijaje odmene. Onaje uvijek bila
ona napeta, histerična u obitelji, ali ipak...
Za ime Boga!
Čekajmalo. Mislim da Laura nešto krije.
Kad se sretnete, o čemu razgovarate? -Ni o čemu.
Samo...razgovaramo. Zašto? -Moja bolesna mašta. Neka te
ne zabrinjava. -Što da me ne zabrinjava?-Ništa, Laura.
Znaš mene. Samo me zanimalo jeste li...pričali o osobnim
stvarima, znaš...intimnim. Daj, Laura...Recimo, o tvom
izgledu, ili seksi pričice... -Ne, ne. Ništa takvoga.
Ne mora baš sve biti prljavo i cinično i takvo...
Mislim da se u Adamu skriva neka duboka tragedija
ispod površine. -Ja nisam primijetila. Ali, tek sam ga
upoznala. Sigurno ga ti bolje poznaješ. -Ne, ne poznajem,
ali ja... O, moj Bože! -Sto, Adam? -Ne, Simon.
Tko je sad on? -Lucyin bivši. Solo-komičar.
Nije li to čudno? Baš kad smo pričale o... -Bok!
O... Bok! Bok, ovo je... Lucyina...? -Sestra. Laura.
Tebe pitam. Sestre bi o tim stvarima trebale razgovarati.
Ne znam još. Svejedno,
Ne zabadaj nos gdje mu nije mjesto. -Naravno.
Pa, hoćeš li ući? Danas postavlja novu izložbu.
Bilo bi mu drago da je vidiš. -Ne, ostavit ću te.
Vidimo se kasnije. -Alice...
Znaš kako je dečkima seks uvijek na umu? -Da, jedva
da se i sjećam.-Pa, Adamu nije. Kao da mu je draže
sve prepustiti meni. Sviđa mi se, za promjenu.
Da se ti to ne zaljubljuješ, golubice?
Vidimo se.
Pretjeruješ malo večeras. Ovo je još jedan
od Peggyinih pišljivih impromptua, za ime Boga.
Nisam poveo Karen samo zbog ovog maminog pjevanja, znaš?
Mislio sam da se i ne bi baš uklopila u tako nešto.
Hej, Davide...
Prošetaj, kao svaki dobar dečko. -Molim? -Prošetaj .
Sjećaš se o čemu smo razgovarale neki dan?
Dogodilo se, dakle? Konačno. I? -Predivno. Hoću reći...
Lucy? Lucy? Zovem svoju najmlađu kćer, Lucy...
Hajde. Pridružit ću vam se. Zapamti, pazi na disanje.
Kako je mali... Jesi li nas se već zasitio? -Ne, super je.
Obožavam vašu obitelj. Ti ne pjevaš? -Ma kakvi.
Sve ste različite, zar ne? -Samo u nekim stvarima.
Hvala... Pa, ti si najseksipilnija. -Doista?
Da. Bez sumnje.
Još uvijek mi se sviđa ta haljina. Drago mi je
da si je kupila. -Zašto mi se nisi javio onaj dan
u Brown Thomasu?-Voljela bi da jesam? -Naravno,
zašto ne? -Želiš li me, dakle, malo bolje upoznati? -Da.
Volio bih...
Ono što bih volio sada učiniti jest...
...dodirnuti te.
Tako si seksi. Doista...
Što kažeš da se nađemo petak navečer? -Ne mogu.
Imam dogovoren izlazak s Martinom.
Dozvoli onda da ti pričuvam dijete. U petak...obožavam
djecu. Doći ću k tebi i pričuvati ti malu.
I bit ću tamo kad dođeš kući.
Što kažeš? -U redu, može.
Hoće li Lucy znati? -Naravno, reći ću joj. Radi u petak
navečer, pa se neće buniti. Poznavajući Lucy, smatrat će
to odličnom idejom. Željela bi da budem dobar s cijelom
obitelji.
Ovaj mladić je divan kad malo popije, znaš?
Bok, Adame. Možeš mi malo pomoći, molim te? -Naravno.
...zašto ne odeš u krevet, a Adam i ja ćemo dolje popiti
par pića i malo porazgovarati. -Ništa za mene, Martin. Vozim.
Znam da voziš.
Onaj tvoj predivan autić. Pravi si sretnik s takvim
autom. Održavaš ga u savršenom stanj...
Ne bih ni ja pio da imam takav auto. Znaš zašto?
Znaš li...?
Ovo znači ´´prazna soba´´ za mene, hvala Bogu.
Bila je pravo zlato.
Dobra zabava?
Ne.
Jesi li za...kavu? -Može.
Ne... -Da.
Rekla sam ´´ne´´. Žao mi je, Adame.
Nije da ne mislim da bi bilo lijepo. Lijepo i jako
i... Znam da sam ostavila dojam da to želim. I jesam.
Još uvijek želim. Ali...
U redu je. Nije važan razlog, ali...
Jesi li sigurna? Da ili ne?
Da. -Da... -Da, sigurna sam.
U redu...
Dobro onda.
Jesi li još za kavu? -Da... naravno. Zašto ne?
U redu.
Halo? -Halo?je liAdam već otišao?-Nije još. Samo tren.
Lucy je. Za tebe.
Bok, Lucy.
Pa, Adame...
...učinit ću to sada. Hoćeš li me uzeti za ženu?
Isuse Kriste...
Vrlo rado.
Ovo je nešto najromantičnije što sam ikada vidjela.
Nevjerojatno, zar ne?
Da, mama. Doista nevjerojatno.
Jeanie, zašto ne možeš zauvijek ostati tako mala ?
Bolje bi ti bilo. Ali tebe još sve to čeka. Odrast ćeš,
I bit ćeš prelijepa. Tipovi će obilaziti oko tebe,
ijednog dana će ti neki kreten prići s onim sjajem
u očima ireći ti.- ´Znaš što tebi treba, srce?
´´Treba ti dobra ševa!´´
Vjerujmi, bit će tako.
Ali, Jean... Znaš li štoje najgore ?
Možda će to biti istina.
Halo? Halo ?
Halo ?
Mama, zaboravila sam nešto obaviti.
Možeš li mi pričuvati Jean, samo na sat vremena?
O, Bože!
Nemoj, molim te...
Što se dogodilo? -O, ništa.
Samo sam razmišljao kako je život uzbudljiv.
Zar ne? -Apsolutno.
Nećeš valjda van tako obučena? Lucy, hoćeš li s nama?
Rekla sam da neću. -Ali mogle bismo srediti brdo stvari.
Znam, mama, zato i neću ići. Umorna sam i zlo mi je od
pozivnica i menu-a i haljina i beskonačnih razgovora
o vjenčanju. Želim provesti jedno popodne po svom, dobro?
Isuse!
Što je muči?
Pusti je, mama. Idemo.
Da samo jednom mjesečno provedeš dan ovdje sa mnom,
godilo bi ti. Kažem ti, ovo odvuče sve zle duhove.
Pogledaj samo taj pogled! Nije li Dublin ogroman?
To sam i sama znala. -Da, ali da ti je sav pred nosom...
Dođi.
Mama? -Da?
Reci mi iskreno. Nikad ti se nije sviđao Martin, zar ne?
Mama, molim te?
Misliš, prije par godina? -Otkad si ga upoznala.-Pa...
...ne. Mislim da ne.
Zašto mi nisi rekla nešto? -Znaš, onda...
Nisam se htjela miješati. -Ali, znala si. Citala si ga.
Znala si da je totalni kreten.
U stvari, nije važno. Samo sam željela znati.
Da sam se umiješala, smatrala bi me najgorim neprijateljem.
Svejedno bi se udala za njega, meni za inat.
Da, znam.
A Adam? Što je s Adamom? -Adam je druga priča.
Oduševljena sam njime. Sa svima se slaže.
Predivan je prema Lucy. On i Laura su dobri prijatelji.
David blagoslivlja tlo po kojem ovaj hoda.
Unio je radost u našu kuću. -Da. -Nećeš valjda reći
da ti se ne sviđa? -Adam? Da, sviđa mi se.
Definitivno. -U čemu je onda stvar? Osjećam da...
Ne misliš li da puno toga ne znamo o Adamu? -Bojiš se
da ne bi bilo neugodnih iznenađenja za Lucy? -Pa, da.
Kako ja vidim stvari, dušice moje, dosadnjakovića na ovom
svijetu ima previše i oni dolaze kao kletva. Pa ako ih
djevojka može ikako izbjeći, definitivno ima šanse. Idemo.
Pa, reci nam, gdje je medeni mjesec?
Na nekom egzotičnom mjestu? -To je tajna, Andy.
Ne bih li trebala obući haljinu, mama? -Ne, čekaj do
posljednjeg trenutka. Inače ćeš stajati kao drvena Marija,
bojat ćeš se pomaknuti.-Ali, što ako nešto ne bude kako
valja? Ako mi ne pristaje? -Sinoć si je probala.
Stajala ti je kao salivena. -Ne, ne mogu. Hvala ti, Alice.
Smiri se, Lucy. Sve će biti u redu.
I znaš da ti haljina predivno stoji.
Pa, mislim da su na redu čestitke. -Da.
Profesor McCormack mi je rekao da još nije službeno,
ali izgleda da je ocijenjeno najvišom ocjenom. -Bravo!
Ne, doista... sve je o ženama i seksu. Imam jedan primjerak
tamo. Disertacije su inače zanimljivo štivo za čitanje.
Mislim da ću ipak prlčekati da se snimi film. -Sto ti
misliš? -Predivno je, ljubavi. -Dobro si to napravio, Andy.
HISTERIJA I POŽUDA - Viktorijanske Književnice-
A, ovdje si, dušo...-Hoćeš li provjeriti moj popis prije
nego odem do Adama? Što misliš? -Ako je ovdje dobro
pričvrstiš, izdržat će cijeli dan. -Predivno.
Kad te očekuje? -Za oko sat vremena. Ali želim biti
siguran da je sve na svom mjestu.Provjerio sam sve gore
pa mislim da je sve sređeno. -Daj mi 5 min pa ćemo proći
sve još jednom, može? -Ne diraj kosu. Pokvarit ćeš.
Opusti se, Davide. -U redu, idem ja. -Alice...
Alice, ovaj... -Bit će sve u redu.
Bok. Bolje da te nitko ne vidi ovakvu.
Simone! -Bok. Ovaj...samo sam... donio poklon za Lucy.
Hvala ti. Predat ću joj ga. -Možda bih je mogao
pozdraviti, zaželiti joj sreću, ili...? -Sad je jako
zauzeta, znaš kako je... Za samo par sati će početi
ceremonija. -Da, ali ako bih je mogao samo na trenutak
vidjeti...-Ne možeš, Simone. Hvala ti na poklonu. Bok.
O, Bože. Učinila sam groznu stvar.
Laura, možeš li doći na trenutak? -Što je, srce?
Je li se nešto dogodilo? -Ne ti, mama. Sve je u redu.
Ostani gdje jesi.
Spavala si sa Simonom?! -Srela sam ga na bazenu.
Čudno sam se osjećala. Uspaničila sam se,
misleći kako odbacujem svoju slobodu. Isuse!
Pazi na frizuru! -Svakome se nešto takvog dogodi prije
vjenčanja. Bila bi luda da tebi nije.
Zar ne, Laura? -Ne, nisam smjela. Mislim, nije imalo
nikakvog značenja. Dogodilo se samo jednom, ali sad se
ne mogu suočiti s Adamom u crkvi. Moram mu reći.-lsuse...
Saslušaj me... -Luce, želiš li se ti još uvijek udati
za Adama? -Da. -Jesi li sigurna da želiš provesti
ostatak svog života s njim? -O, da. -Ne sa Simonom?
Ne, nikako! -Onda, ni riječi. Ni danas, ni ikad.
Ali, to nije u redu! -Hoće li to koga učiniti sretnijim?
Hoće li to značiti da se nikad nije dogodilo? -Ne.
Razumiješ li onda što ti govorim? -U pravu je.
Da. Da, valjda.
U redu. Zaboravit ću na to.
Hvala vam.
Bolje da krenemo prije no što mamu ubije znatiželja.
Jesi li dobro? -Jesam.
Je li bar bilo zabavno? -Što, sa Simonom?! -Da?
Nije bilo loše. -Dobro. Znači, isplatilo se.
Hej, zdravo!
Dakle, ipak ćeš to učiniti. -Da, naravno. Uđi.
Predivno izgledaš. -Zaista to misliš? -Uvijek to mislim.
Ali danas si posebno lijepa.
Sviđaju ti se? To su tatine. -Imaju li i one priču?
Još uvijek spavaš s Laurom?
Pretpostavljam da bi još uvijek i sa mnom spavao.
Bi li? -Apsolutno. Ako bi ti to željela.
Zašto to radiš, Adame?
Ovaj... ne znam. Definitivno ne zato što mislim
da mi je netko sjebao život pa sad tražim osvetu.
To ne bi bilo u redu. Možda zato...
Bi li mi vjerovala kad bih ti rekao da, kad sam s ljudima...
...kad ih slušam, uvijek imam osjećaj da žele nešto od mene.
Vjerujem da je tako. -I to mi ne smeta. Sviđa mi se to.
Želim ispuniti ljudima njihove želje, ako mogu.
Štogod ih usrećuje. To mi nije teško.
Čak je i jednostavno. -Moguće.
Vjeruješ li mi? -Voljela bih to, zaista.
Bi li mene usrećilo?
Imamo oko pola sata slobodno, ako želiš otkriti.
Želiš li me?
Život je uzbudljiv, zar ne?
Isuse... David. -Najvjerojatnije.
Halo? -Kako si, Adame? Pogodi tkoje. -Bok, Davey.
Jesi li spreman?-Naravno da nisam. Omeli su me.
Dođi gore. -Evo me. -Isuse! Koji ti je vrag?
Što sam učinila? Što to radim?
Požuri, sestrice. Zadržavaš nas. -Tko je to? Davide?
Što ti misliš? lzađi i reci nam kako izgledamo.
U redu. Naravno. Evo me.
Jadni Martin.
Dakle?
Obojica izgledate... vrlo seksi. -Da.
Pravi smo frajeri, zar ne?
Adam mi je rekao tvoj razlog dolaska ovamo.
To je jako lijepo od tebe, da si se sjetila.
Ipak si negdje duboko unutra mekana osoba, zar ne?
Ne znaš ti svoju sestru. Pa, kako mi stoji tvoj poklon?
Jako dobro. Sviđa mi se. Ja... idem sada.
Jesmo li sve sredili, Davey?
Vidimo se u crkvi.
Martine. -Da? -Budi dobar i pazi na Jean tamo otraga,
u slučaju da počne stvarati probleme, hoćeš li?
Tatica će pripaziti na tebe, srce.
Oprostite? Nadam se da sam na pravom vjenčanju. Tražim
Lauru Owens. -Da, Laura je moja sestra. Alice. A vi ste?
Harry McCormack, Laurin mentor. Znate, disertacija.
Pozvala me danas na vjenčanje. -Da. Ovdje je. Dođite.
Dobar rad, zar ne? -Rekao bih izvanredan. Pun naboja.
Inače su disertacije prilično dosadno štivo za čitanje.
Ovo je nešto sasvim drugačije. -Evo nas. Laura, tvoj mentor.
Bok. -Uguraj se ovdje, Harry.
Zdravo. -Zdravo. -Ponovno sam pročitao četvrto poglavlje
sinoć. -O, Harry.
Pogledaj tetu Lucy... Hajde, Jean, pogledaj...
Nije li lijepa? Nije li tvoja teta Lucy lijepa...?
Predivna haljina!
Predivna je.
Tako je predivna. Predivna si.
O, Bože.
Ne mogu. Oprosti, mama.
O, Bože. Što to radi? -Što...? Što se događa?
Adame. Doista želiš oženiti Lucy? -Da.
Siguran si? Sa svim što ide uz to?
Da.
Dobro. Naprijed onda, ljepotanu.
Lucy... Lucy.
Slušaj, sve je u redu. Cuj, ako si promijenila
mišljenje, ili se ne možeš suočiti s tim, ne brini.
Ne, nije to. Doista. Ništa više ne želim od toga, Adame.
Ali, ne mogu.
Ima nešto što ti moram reći. Nešto što sam učinila.
Stani, Lucy... -Što? -Nemoj misliti da mi moraš baš sve
reći. -Ali ne želim imati tajni pred tobom. -Zašto ne?
Jer...želim da mi vjeruješ. -Ali, vjerujem ti.
Zašto bih trebao očekivati da mi baš sve kažeš?
Vjerujem ti, ali to ne mora značiti...
Svima nama su potrebne tajne, Lucy.Ja tebi svoje neću odati.
Hoćeš reći da i ti imaš tajni preda mnom? -Naravno.
Iznenadila bi se. Što je?
O, Bože. Ti voliš da te smatraju zagonetnim i
zanimljivim.
Pa, i jesam. Kunem se.
Slušaj. Zaboravimo na vjenčanje. Zašto ne bismo
uskočili u auto i odvezli se odavde?
U taj? To nije... Sto je bilo s Jaguarom?
Iza njega se krilo previše prošlosti. Previše prtljage.
Pa sam ga zamijenio jučer. Mislio sam da će nam
obiteljski auto više odgovarati.
Aha. -Nemaš ništa protiv? -Ne.
Ne, samo...-Da? -Da. Samo... Jaguarje bio tvoj znak.
Pogledaj .
Ti, svinjo!
Volim te. Hoćeš li se udati za mene?
Tajne, i sve? -Hajde. Riskiraj .
Novi početak.
Da.
Hvala Bogu. Možemo li sad nastaviti s ceremonijom?
SVRŠETAK